U goričkim školama čitat će se Harry Potter umjesto Homera?
Prijedlog Nacionalnog kurikuluma za predmet Hrvatski jezik uskoro će biti na javnoj raspravi. Prema njemu, na lektirni popis dodana su djela domaće i strane suvremene književnosti i odabrana djela koja učenici mogu samostalno čitati. Dodatno, s popisa su skinuti zahtjevniji naslovi za koje su stručnjaci procijenili da ih djeca ne mogu samostalno svladati. Među ostalima, to su Biblija, homerovi epovi te Ribanje i ribarsko prigovaranje.
„Postoje suvremeni prepjevi tih djela koje mi zapravo radimo i danas na ulomcima tih djela – upravo zbog te nerazumljivosti. Ako vi to djeci na jedan slikovitiji način predočite, njima je to daleko jasnije. Na primjer, Ribanje i ribarsko prigovaranje je začetak putopisnog epa i njega ne možete objasniti na primjerima suvremenog. Sve suvremeno počiva na nečemu iz 16., 15. i ranijih stoljeća“, objašnjava profesor hrvatskog jezika i književnosti u velikogoričkoj gimnaziji Igor Subotić.
![knjige](http://www.cityportal.hr/wp-content/uploads/2016/02/knjige.jpg)
Nadalje, prema prijedlogu kurikuluma učiteljima je dana sloboda u odabiru naslova koje će obrađivati, a na popis djela dodana su ona Orhana Pamuka, J.K. Rowling, Alice Munro te neki od domaćih suvremenih romana. Štefica Cvek u raljama života, Što je muškarac bez brkova, Ježeva kućica te poezija Arsena Dedića i Danijela Dragojevića samo su neka od mogućih izbora.
„Mislim da će profesori imati slobodu tumačenja njihovog dojma. Tu će doći do jedne određene razine subjektivnosti. Teško da ćemo moći vrednovati analizu i interpretaciju takvih djela. To jedino vidim kao manjkavost“, kaže profesor Subotić i dodaje: „A učenicima će to zazvučati dosta atraktivno u samom početku, a koliko će se to kasnije oni zapravo čitati i proučavati, ne znam. Mislim da je ključno na nama da uopće razvijemo ljubav prema književnosti, a sad je li to Arsen Dedić ili Orhan Pamuk to isto ovisi o njihovim preferencijama“.
Da su neki sadržaji djeci nerazumljivi slaže se i profesor Subotić, ali njegovo je mišljenje kako takve naslove treba i dalje čitati, ali u višim razredima, a na profesoru ostaje da sadržaj „težih“ djela interpretira i prezentira na prihvatljiviji način.